ГОЛИ СРЕД ВЪЛЦИ
Строй се!
По-живо!
Блок 38, мирно!
Наляво!
Ходом... Марш!
Херберт, американците са преминали Рейн.
Докъде са стигнали? - До Ремаген.
Американците са изградили предмостие край Ремаген.
Ремаген е много далеч.
Шапки долу!
Блок 38 налице и готов за преглед. - Блок 36, мирно!
Шапки долу!
Блок 39 налице и готов за преглед.
Готови за проверка.
Равнис. Лагер, мирно!
Шапки долу!
Големи мърлячи! Наложи!
Шапки долу!
Лагерниците са строени за сбор.
Съвсем скоро ще се разбягат като пилци.
Наложи!
Поправи се!
Склададжиите при складовете за дрехи.
Бръснарите при душовете.
Всички останали, свободно!
Ходом, марш!
Поредната пратка от Аушвиц. - Всички ги докарват тук.
Мръсен чифут! Диаманти ли носиш?
Ах, ти, полска свиня!
Събличай се.
Какво търсят?
Не се тревожи. Нищо няма да ти откраднат.
Събличай се и ги остави да те острижат.
Не! Няма нищо вътре.
Не, не... - Успокой се. Какво има?
Поляк си, нали?
Збигнев Янковски от Варшава.
Куфарът твой ли е? - Да.
Какво има вътре? - Нося си парцалите от Аушвиц.
Мърдай, псе гнидаво! Влачиш се като глист.
Сваляй ризата! Живо! Влизайте вътре!
Андре!
Скрий го в склада.
Хайде, по-бързо!
Дълго ли пътувахте? - Три седмици.
Колко човека тръгнахте от Аушвиц?
Четири хиляди. - Вкарвайте следващата група.
Спрете душовете!
Цвайлинг вътре ли е? - Да.
Какво носиш?
Ела.
Какво си намислил? - Не дрънкай, а наблюдавай Цвайлинг.
Къде ми е куфарът? - Млъкни, по дяволите.
Вземай си дрехите и се махай оттук.
Стига вече. Тръгвай.
Нали нищо лошо...
Малчуганът сам ни намери.
Бедничкият.
Откъде си?
Кажи ми.
Къде е татко? Къде е мама?
Как се казваш?
Къде са мама и тате?
Какво ще правим с клетото хлапе?
Ако ни разкрият, ще ни убият.
Хайде. Направи му постеля.
Ако започне да плаче?
Малките деца се плашат и започват да плачат.
Не бива да плачеш.
Ако проплачеш, ще дойдат от СС.
Научил си е урока.
Малко бръмбарче.
Искаш да насъскаш Цвайлинг по нас ли? - Мисля, че си тръгва.
Нещо интересно от вещите им, Пипих?
Малко хубава вълна, хаупщурмфюрер. Отделих я за шивачницата на СС.
Върни ключа на портала.
За днес приключих. - Мирно!
Говедо мръсно! - Истина ли е? Намерили сте дете?
Какво дете? - Никому нито дума.
Стига си шикалкавил. - Не шикалкавя.
Ще остане само за вечерта. Утре ще го изведем оттук.
Ще го изведем?
Сега спи. Не се страхувай.
С Пипих ще се погрижим за теб.
Тихо.
Спи.
Истинско малко човече.
Един поляк е донесъл със себе си дете. - И какво?
При мен в склада е.
Трябва да останеш в сянка. Нали знаеш колко важен си.
Ако го намерят, няма да оцелее.
Херберт, имам седемгодишен син, който още не съм виждал.
Или го скривам, или го предавам.
Какво да правя?
Утре заминава влакова композиция.
Ще уредя полякът да замине с нея.
Ще му върнем детето.
Щом е успял да стигне дотук, ще се оправят и по-нататък.
Не изпитваш ли поне капчица състрадание?
Не. Изобщо нямам чувства.
Сред дошлите от Аушвиц има един поляк - Янковски.
В Малкия лагер е. Можеш ли да го качиш на следващия влак?
Какъв е случаят му? - Никакъв.
Свържи се с Хьофел. Ще ти даде нещо в замяна на поляка.
Какво? - Едно дете.
Какво? Дете ли?
Каква е тази работа? - Никаква.
Полякът не е проблем, детето също. Какъв е проблемът?
Не питай повече, Валтер. - Да не питам ли?
Все нещо криеш.
Все ми е едно.
Валтер?
Никой не може да се справи с това. Никой, освен теб.
Не съм сигурен и за себе си.
Ами Хьофел?
Повярвай ми, не мога да го оставя в ръцете на случаен човек.
Нямаме ли друг избор? Аз ще го скрия.
И дума да не става. Хлапето трябва да напусне лагера.
Най-вече заради Хьофел.
Ако бъде разкрит, ще изпадне в опасна ситуация.
Добре. Вземаме го от него и го скриваме.
Това обаче не е котка. Някой трябва да се грижи за него.
Ако го затворят в Бункера и вземе, че те издаде?
Първо ще ликвидират мен. - Детето обаче ще оцелее.
Ще го откарат във Ваймар. Ще го предадат на някоя нацистка.
"Значи си от Бухенвалд, мърльо.
Как се казва добрият човечец, който те скри от лошите есесовци?"
Няма да спре да го разпитва.
На всякакви езици - немски, руски, полски.
И после, Валтер, няма да има кой да спаси Хьофел.
След тежък артилерийски обстрел битката за Долен Рейн започна.
Защитниците на Майнц се оттеглиха на десния бряг.
Майнц! Това колко далеч е оттук?
Американците са преминали Рейн при Опенхайм...
Какво следва? - Спокойствие, хауптщурмфюрер.
Възхищавам се на вашето, г-н комендант.
Лагерът бъка от комунисти. Крайно време е да предприемем нещо.
Спокойствие. Доведи ми онези, които дърпат конците!
Ще ги разстрелям. - Знаете ли кои са?
Не. Но организацията реално съществува.
Може би имат оръжия. - За 30 минути можем да ги изчистим.
И лагера, и комунистите. - Издайте съответните заповеди.
Не искам да оставям на американците доказателства за вината си.
Страхливец!
Нерешителен и мекушав! - Страхливец?
Аз практикувам реална политика, задник такъв!
Да пием за предстоящия ужас.
Пийни си! Ще се отпуснеш. - Е, господа.
Купонът започва. Или греша?
Болшевиките са на изток, американците - на запад.
Изход няма. Можем само да седим и да чакаме.
Съюзническите сили срещат слаба съпротива.
Танковите ни дивизии напредват... - Нещастник...
към покрайнините на Франкфурт. Навлезли сме дълбоко във Вестфал.
Ако се наложи да бягаме, няма да оставя жива мишка.
Знаеш ли къде цъфтят лимони?
Скоро ще замина за Испания. - Иска да приберем плъховете.
Вместо да разстреля десетина от тях.
Това само ще влоши нещата.
Удари точния човек с първия удар.
Водача. Лидера. - Кремер?
Той е един от тях. Но кои са останалите?
Лагерният отговорник да се яви при рапортфюрера.
Бъди кратък, Андре. Знам всичко.
Композицията заминава утре. Полякът заминава с детето.
Има ли други варианти? - Абсолютно никакви.
Къде е лагерният отговорник? Да се яви при рапортфюрера незабавно.
Трябва да отивам.
Е?
Някога си бил функционер? - Тъй вярно, г-н хауптщурмфюрер!
Комунист? - Тъй вярно, хаупщурмфюрер.
И ми го казваш толкова спокойно?
Затова ли ме повикахте? - Не.
Организирал си конспирации. Тайни организации.
Като тук в лагера.
Езика ли си глътна? - Точно така, хауптщурмфюрер.
Кой постави началото на организацията? - Вие, г-н хауптщурмфюрер.
Какво? - Не думай!
Организацията при всички случаи не е някаква тайна.
Лагеристите сами управляват лагера.
Заповедите на ръководството се изпълняват безпрекословно.
Навсякъде ли имате хора?
Разпорежданията бяха да се подберат честни и предани хора.
Комунисти?
Всички хора ви бяха представени и вие ги одобрихте.
Мошеници. Престъпници.
Махай се оттук!
Назад! Наредете се на опашка!
Що за хора сте?! Лешояди!
Ще ви набия канчетата! - Има ли Янковски в новата пратка?
Янковски? - Да.
Съвсем са се побъркали. Откъде да намеря достатъчно паници!?
Къде е детето? - Стига пита, ела с мен.
Яж, старче. Сдъвчи го с малко слюнка.
Трябва да ни разкаже за детето.
Каза, че не е баща на детето.
Било на три месеца,
когато го докарали в Аушвиц от варшавското гето.
Баща му е мъртъв. Майка му също.
Умрели са в Аушвиц. В газовите камери.
Е, Андре?
Иска да знае къде е малчуганът?
На сигурно място е.
Олицетворение на добротата.
Пита дали детето може да остане тук?
Естествено, че ще остане тук. - Не.
Кажи му, че трябва да си тръгва. - Не. Кажи му да не се тревожи.
Можем да се грижим за него. - Стига глупости.
Какво има, Андре? Аз ли съм Пипих или ти?
Аз съм.
Когато връщаш нещата на поляка, му върни и куфара.
Влакът заминава днес следобед.
Празен ли да е?
Не.
Детето остава. - Не решаваш ти!
Нито пък ти!
Страх ли те е, Андре? - Не говори глупости.
Нека остане. Аз ще поема отговорността.
А ако истината лъсне наяве, кой ще го отнесе?
Аз! Шефът!
Пипих? Какво зяпаш?
Хауптщурмфюрер...
Хауптщурмфюрер, аз...
Стой тук и не се бъркай.
Къде ще го депортират?
Не знам. Прави каквото ти казвам.
Иска хубаво да те огледа, моето момче.
Какви красиви очи.
Малки ушички.
Малко носленце.
Целият е един такъв мъничък. - Малко полско дете.
Какво имаш предвид под "полско дете"? Децата са си деца навсякъде по света.
По дяволите! Нямам избор.
Кремер настоява. - Не го слушай Кремер.
Знаеш, че Червената армия наближава. Американците също.
Още няколко седмици и ще бъдем свободни.
Хлапето също. - Не се опитвай да ме умилостивиш.
Хайде.
Композицията тръгва следобед.
Остави нещата тук.
Пренареждате ли?
Да, г-н хауптшарфюрер. Борим се с молците.
Вярно. Пълно е с молци.
Въздушна тревога.
Няма ли да слезете в бункера?
Не. Ще остана тук с теб.
Вчера са били над Ерфурт.
От мен зависи дали до вечерта ще се озовеш в Бункера.
Стана страшно.
А ако не знам, че тук има молци?
Разбра ли какво ти казах?
Напълно.
Махни го оттук.
Хьофел!
Искаш ли да се измъкнеш оттук жив?
Да, също като вас, г-н хауптшарфюрер.
Направи ми предложение. - Може ли детето да остане тук?
Един вид откуп, ако се стигне дотам.
Янковски!
Кажи му да е готов за преместване, веднага щом всичко се уреди.
Какво иска? - Нещата си.
Да го доведа ли след като отменят тревогата?
Андре, не можем да го изпратим просто така.
Не ме занимавайте с това.
Мариан, бягай до Малкия лагер и го доведи.
Какво искаш? - Блоков отговорник, къде е багажът?
Аз не съм блоков отговорник.
Към портала.
Върнете ми детето. Тук ще умре.
Към портала. - Защо плачеш, нали не си му баща?
Аз съм му повече от баща.
Влизай в строя, дявол го взел!
Понякога си мисля,
че сме станали твърде коравосърдечни.
Независимо дали ти харесва или не,
основната ни задача е да опазим детето.
Страх те е от Цвайлинг?
Той е в ръцете ни.
По дяволите, кажи нещо!
Добър вечер. - Добра да е.
Какво има?
Трябва да ти кажа нещо, Валтер.
Не му ли даде детето? - Не.
Как можа да се забъркаш с тях?
Или искаш да изчакаш американците да дойдат тук?
Еврейчето ще бъде асото в ръкава ми.
Ще узнаят, че съм добър човек. - А ако се разчуе преди това?
Защо да се разчува?
Да не си изгубил разсъдъка си? Не осъзнаваш ли какво си направил?
Собствените ти хора ще те убият накрая.
Какво да направя? - Отърви се от него.
Забъркал си се с пълен негодник.
Грижа го е само за себе си. - Държим го в ръцете си.
Фурнаджийска лопата е той. Няма да загърби своите.
Не усложнявай нещата. - Ти го правиш.
Нямах избор! Не можех да го направя!
Валтер, ако се измъкнем оттук живи,
ще отговарям пред Партията. Бъди сигурен в това.
Партията е тук. Всичко ще се изясни тук и сега.
Какво търсиш?
Ела.
Защо? - Сядай.
Пиши. С печатни букви.
Трябва да изглежда все едно го е писал лагерист.
Хьофел и Кропински
кроят номер на хауптшарфюрер Цвайлинг.
Никой вече не може да изведе детето.
Или мислиш, че все още можем да го сложим в нечий багаж?
Трябва да говориш с Бохов. - Нека си остане между нас, Валтер.
Ако детето остане тук, не може да остане само между нас.
Голяма каша.
А Цвайлинг? - Ще се съгласи.
А ако не казваме на Бохов?
Херберт трябва да повярва, че детето е заминало с поляка.
Това си е твое мнение.
Трябва да го махнем от склада. Ще го скрием там, където СС не влиза.
Блок 61.
В лечебницата? Изключено!
Сестрите са там от месеци без да се разболеят.
В кофата за боклук ли да го скрия? Край. Решено е.
Ами Бохов? - Това си е наша работа.
Исках...
Ако ви трябва нещо, в склада има нова стока.
Хубава табакера. Или нещо друго...
Вкусно ли е, Карл?
Какво искаш? - Мляко.
За какво ти е? - Да го пия, тъпанар такъв!
Ти да го пиеш? - Ако имаше, щях да пия бира.
При нас има едно дете.
С ей такива ръчички и ей такива краченца.
Как ще го прекараш през портала?
Не можеш да го изнесеш от кухнята. - А от шивачницата на СС?
Алфред? Виж какво.
Довечера занеси бутилка мляко в шивачницата.
Руди ще я вземе оттам. - За какво ти е мляко?
Да си натърка гърба, че целият е в пъпки.
Лагерист 2398 от склада за дрехи, за шивачницата на СС.
Какво им има на дрехите?
Вълнени са, нося ги на поправка.
Пропуск.
Изчезвай.
Какво носиш?
Кърпежен материал, г-н ротенфюрер. Поръчах го от склада за дрехи.
Лагерист 2398 се завръща в лагера от шивачницата.
Храбър и добър другар.
Само ако знаеш какъв страх съм брал, Мариан.
Откъде намери мляко? - От кравата на ливадата.
Как прави кравата?
Видяхте ли?
Той се засмя.
Засмя се.
Трябва да поговоря с вас.
Момчето трябва да замине.
След вечерната проверка ще доведат детето тук.
Ясно ли е? - Да.
Скрий го добре. - Няма проблеми.
Хайде, моето момче. Ела тук.
Скачай вътре. Точно така.
Внимателно.
Безупречно раждане с форцепс, Мариан.
Хайде, ще се присламчим към тях.
Есесовци.
Помогни ми да го метна на гръб.
Не се бой, Мариан. Бог не изоставя смелите.
Хьофел и Кропински кроят номер на хауптшарфюрер Цвайлинг.
Скрили са едно еврейче в дъното на склада за дрехи.
Един от склада за дрехи.
Какво мислиш за почерка?
Доносник. - Лагерист ли е?
Кой друг може да е? - Цвайлинг.
Не схващаш ли, старче? Мухльото се е съюзил с тях.
А сега се е подмокрил от страх.
Мислиш, че Цвайлинг им е помогнал...
Ако нещата тръгнат на зле? - Много сте схватлив, г-н комендант.
Военните действия са много опасни.
Една седмица от Ремаген до Франкфурт.
Можете да пресметнете кога ще са тук.
Хванали са го на въдицата си с еврейчето: "Затворете си очите.
Ние ще направим същото, когато си разменим ролите."
Хьофел стои зад това. Ще го пипнем.
Полякът също. - Не ставай глупав.
Не споменавай организацията. Тя не съществува, ясно ли е?
Ще говорим само за еврейското копеле.
Мирно!
Складът за дрехи на служба. - Къде е командирът ви?
Хауптшарфюрер Цвайлинг не е идвал днес.
Заповядай им да се строят.
Строй се!
Нищо.
Хьофел, крачка напред.
Коя е полската свиня Кропински?
Ела насам.
Къде е детето?
Искам да знам къде е еврейското копеле!
Отговори!
Няма дете тук.
Изплюй камъчето, поляко. Къде е детето?
Не знам.
Давам ви една минута.
Който ми каже къде е еврейското копеле, получава награда.
Е?
Останаха 30 секунди.
Тези двамата отиват при Мандрил.
За това, което ще се случи с тях след това, ще сте виновни вие.
Ставай!
Лошо, че закъснях.
Какво стана?
Прибраха Хьофел и Кропински в Бункера.
Сред нас има предател. - Да, хауптшарфюрер. Така е.
Взеха детето, нали? - Не, господине.
Къде е тогава?
Не знам. - Снощи беше тук. С очите си го видях.
Пипих.
Открий предателя. Ще го тикнем в ареста.
Нали го върна на поляка?
Възникнаха усложнения.
Трябваше да държиш Хьофел настрана.
Аз ли? Защо не ти? Все аз опирам пешкира.
Валтер...
Хьофел обучаваше съпротивата.
Ще го пречупят.
Какъв е този песимизъм?
Трябва да съберем Съвета. Още днес. Провери линията.
Добре. Ще кажа на ел. техника.
Случаят е специален. Ще действаме заедно.
Разпит докато проговорят, Мандрил. - Но не ги убивай.
Какво да ги правя тогава? - Гушкай ги.
Да.
Ел. техникът на лагера иска разрешение да влезе.
Проверка на линията, г-н рапортфюрер.
Оправих високоговорителя в Блок 40. - Нищо особено не си правил.
Съвсем не, г-н рапортфюрер.
Захранването постоянно се поврежда. Некачествени материали.
Приключвай набързо и се махай. - Тъй вярно, рапортфюрер.
Проба, проба.
Три, три...
Пет, пет...
Шест, шест... осем.
Повтарям: три, три, пет...
Пет, шест, шест, осем.
Пробата завърши.
Още помниш да броиш до три. - Тъй вярно. Все още.
Готови ли сме? - Всички са тук. Ти си последен.
Почукай след 30 минути. - Добре.
Светлина.
Всички знаете какво се случи днес.
Къде е чифутското копеле?
Помисли си, поляко.
Не... разбира немски.
Не разбира немски значи.
Ще ти дадем един... урок по немски.
Кои са останалите от групата?
Моля.
Трябва да имаме вяра в Хьофел.
Толкова ли си сигурен, че ще издържи?
А в мен сигурен ли си?
А в себе си?
В кого си абсолютно сигурен? - В никого.
Ето затова той не трябваше да се набърква.
И ти допускаш грешки.
Предадох на Хьофел заповедта, че детето трябва да си тръгне.
Кой разпореди? Сърцето ти същото ли говореше?
Сгрешил си с главата си.
Хьофел е сгрешил със сърцето си.
Всеки е бил прав за себе си.
Трябваше лично да го изведа оттук. Това е моята грешка.
Леонид.
Носим отговорност за оръжието. Както и за живота на 50 000 души.
Това е по-важно от едно дете.
Проклятие.
Откак е тук, настана такава каша.
Какво е? Момче или момиче?
Не знам.
Що за хора сме ние?
Имаме дете при нас, а дори не знаем дали е момче или момиче.
Ако Хьофел се огъне?
Трябва да изчакаме.
Все нещо изчакваме! Трябва да смачкаме фашагите.
Трябва да атакуваме и да избягаме при американците.
Целият лагер. - Какво?
Американците са твърде далеч.
Не можем да направим нищо. Спираме да се събираме.
Организацията трябва да потъне вдън земя. Друго не можем да направим.
Говори, Хьофел. Ще те държим така, докато не изпееш и майчиното си мляко.
Назови две имена.
Или поне едно.
Говори!
Добре. Ще те оставим да си помислиш.
Но когато се върнем... Нещата ще станат сериозни, синко.
Развържете ги.
Андре?
Какви имена ги интересуват?
Мариан...
Връщат се.
Не ще издържа повече.
Аз съм страхливец.
Просто се боиш.
Аз също се боя.
Ние сме клети човешки същества.
Също като детенцето.
Въпросът вече не е в детето.
Ти не знаеш.
Нямаш никаква представа.
Разкажи ми.
Точно така. Не ме е страх. Но не мога да издържа повече.
Те искат да узнаят кои другари
са членове на организацията.
Имаме организация.
Имаме оръжия.
Късно вечер се събираме под една барака.
Под земята.
Разбираш ли? - Да.
Показвам им
как се борави с пистолет.
Как да се прицелват.
Нали няма да ни предадеш?
Предадеш... Не.
Не искам да предавам.
Но когато се върнат.
И пак ме провесят.
Няма да знам на кой свят съм.
И тези имена. Те са заседнали...
в гърлото ми.
И мен ще ме провесят.
Сега вече знам всичко.
Но няма да кажем нищо.
Викай! Само ще викаш.
Когато питат за нещо. - Да.
Ще викаме.
О, Мариан.
Боже мой!
Сигурно си чул за Хьофел. - Тъй вярно.
Двама от склада за дрехи са арестувани за укриване на дете.
Много знаеш. - Длъжен съм, като лагерен отговорник.
Значи знаеш какво се е случило в ареста снощи.
Не, г-н рапортфюрер.
Не знаеш? - Не, г-н рапортфюрер.
Хьофел умря. Полякът също.
Заличи ги от списъците. Бракувана стока.
Слушам, г-н рапортфюрер.
Двамцата пукнаха точно навреме.
За нещастие си признаха малко преди края.
Намерили сте детето? - Детето ли?
Много съм благодарен на детето. То ни помогна да узнаем някои неща.
Г-н лагерен отговорник.
Къде е детето? - Не знам, г-н хауптщурмфюрер.
Няма да се измъкнеш току-така. Ти, Хьофел и полякът.
Подготвил съм ви нещичко. - Напусни!
Глупак, аз му казах, че Хьофел и полякът са пукнали.
Искам да ви проверя леглата. - Бохов чака.
Спи спокойно. И двамата са живи и не са казали нищо.
Знам го от сигурен източник.
Още са живи?
И не са проговорили? - Спри с вечното си недоверие!
Нарича се страх, Валтер.
Тревоги. - Защо се тормозиш?
Там горе двама мъже се борят. Сами са, но се борят.
А ти си блъскаш ума за тях.
Трябва да им помогнем.
Цвайлинг.
Той ги въвлече в това. - Затова той трябва да ги измъкне.
Ето какво ще му кажем:
"Хауптшарфюрер, скоро американците ще бъдат тук.
Ако измъкнете Хьофел и Кропински от Бункера,
ние ще кажем на американците: Нашият хауптшарфюрер!"
Хьофел скри два пистолета в склада.
Два вързопа, два пистолета. Вземи ги и ги скрий другаде.
Защо? - Не питай. Ще го направиш ли?
Как?
Още не знам.
Но ще го направя. - Хубаво. Има и още нещо.
Трябва да измъкнеш Хьофел и Кропински от ареста.
Аз ли? Но как?
Сега ще ти обясня.
Пипих?
Разбра ли кой е предателят?
Няма и да разбера. Прикрил се е твърде умело.
Но поне знаем защо го е направил.
Искал е да се подмаже на коменданта.
Защо? - От ясно по-ясно е.
Погледнете ситуацията на фронта.
Искаш да кажеш, че си оставя отворена вратичка?
Естествено.
Тогава бихме казали: "Цвайлинг е добър човек.
Измъкна Хьофел и Кропински от ареста."
Сигурно не би ви представлявало трудност да говорите с коменданта.
Знаете, че държи на политиката.
Вън!
И си дръж устата затворена!
Хауптшарфюрер, гроб съм.
Да освободя Хьофел и другия?
Откъде ти хрумна това? - Липсата им затруднява работата ми.
Неприятно.
Но по-неприятното е, че и ти си въвлечен.
Малко поотупахме Хьофел и поляка. И двамата обвиниха теб.
Как можете да им вярвате?! - На нищо не вярвам.
Това не е шега работа.
Кой ще докаже, че... - Как ще докажеш, че не си ти?
Сключил си споразумение с тях.
Как ще си измъкнеш главата от примката си е лично твой проблем.
Ясен ли съм? Искаме да знаем кой стои зад това.
Трябваше да очукаш чифутчето.
Сега твоите хора са те погнали. - Искат информация за организацията.
Дай им я. - Изобщо не знам кои са членовете й.
Какво ще правиш, ако победят? Аз мога да работя, да готвя, а ти?
Ти нямаш никакви умения. Аз ли ще те храня?
Кого да посоча? - Аз откъде да знам?!
Имате си много всезнайковци, информатори...
Това е идея.
Разбира се, че имам човек. Ще го прикрепя към хората си.
Име? - Максимилиан Вурах.
Бил си войник? - Направих една глупост.
Откраднал си от боен другар?
В Заксенхаузен си свършил отлична работа.
Какво се иска от мен?
Трябваше да се уволня, а сега съм тук.
Имаш тайна мисия, възложена лично от коменданта.
Трябва да разкрием една тайна организация.
Това ще бъде тайната ти мисия преди уволнението.
Какво правиш тук?
Това откъде се взе? - Не го пипай.
Ще ни кажеш, ако не си доносник.
Побърка ли се? Хьофел ми ги даде.
Чук.
Как ти хрумна да ги скриеш тук?
Офицерският задник е най-доброто прикритие.
Не на кучетата.
Прав си, Валтер.
Партията трябва да играе на сигурно. Партията е...
Да, да.
Да, когато дойдат.
Когато дойдат, ще викам. Ще викам.
Партията е възложила на Валтер да се грижи за детето.
Викам!
Когато се докопаме до детето, ще пипнем и партията.
Къде е детето? Куче мръсно! Ще пукнеш преди него!
Рано му е да умира.
Претърсете целия лагер.
И как ще стане това? Лагерът си е един град.
Те ще крият детето, а ние ще търчим като мухи без глави.
Арестували сме погрешните хора.
Тези птичета няма да пропеят. Трябва да смажем цялата група.
Ще замъкна всички от склада за дрехи в Гестапо.
Това стига твърде далеч. Ако комендантът разбере?
Много ви се ще вие да бяхте станали комендант.
Персоналът на склада строен и готов за проверка.
Новият шеф.
Ти си човек на години. Човек здравомислещ.
Защо си се забъркал в тези глупости?
Г-н рапортфюрер... Нищичко не знам.
Абсолютно нищо. - Това ще разберем по-късно.
Наистина нямам никаква представа. - Млък!
Всички знаят къде е детето. Веригата се удължава.
Ако само един проговори...
Трябва...
Да разкъсаме веригата.
Трябва да махнем детето.
Никой не трябва да знае къде е скрито то.
Дванайсет без пет е! - Ти си истински Дядо Коледа.
Голяма забава организира. "Наложи", "Шапки долу".
Тъпчете ги и се чувствате по-велики от това, задници такива.
Не е време за любезности. Обърни специално внимание на онези двамата.
Единият е куражлия, но другият е страхливец.
Ти си знаеш работата.
Философски гледано, ако човек трябва да избира между живота и смъртта,
ще избере да живее.
Що за глупости? - Казва се Розе.
Мръсник!
Ако умра точно преди края, ти ще си виновен.
Аугуст.
Полудяхте ли! Спрете!
Какво е това?
Успокойте се.
Само утежнявате положението си.
Аз нямам нищо общо. Абсолютно нищо.
Аугуст, не си лош човек.
Що се отнася до детето... Не се тревожи, нямаш нищо общо.
Но аз знам... - Не!
Нищо не знаеш. Абсолютно нищо.
Значи няма какво да кажеш.
Не искам да умра на края. Не искам да умра!
По дяволите! Помисли малко.
Мислиш ли, че ще ни видят сметката точно на края?
Не са толкова глупави. Трябва да се държим един за друг.
Ще ни убият.
Пипих, на разпит.
Е, Аугуст, ти ли си Пипих или аз?
Аз съм Пипих.
Къде ще го скриеш, ако се наложи? - Никъде. Тук не влиза никой.
Нито доктори, нито есесовци.
Голям многознайко.
Току-що прибраха половината персонал от склада за дрехи.
Достатъчно е един да се огъне.
И ще цъфнат на вратата.
Ще претърсят всяко ъгълче.
Ами тогава? - Къде?
Да беше мислил по-рано. Детето не е играчка.
Тук вътре. - Полудя ли?
Когато се появят есесовците, детето влиза вътре.
Слагаме капака и покриваме с бинтове. Чиста работа.
Да, г-н следовател.
Аз съм безобиден, г-н следовател. Само си гледам работата.
Откога съм в лагера ли?
От осем години. Как съм издържал?
Уважаеми, г-н следовател,
в полицейския арест за първи път чух за Бухенвалд.
Бухенвалд...
Звучеше толкова... Истината се оказа друга.
Бухенвалд...
Кал. Нищо друго освен кал.
Най-лошото бяха сигналите за сбор.
Рано сутрин, по тъмно.
Изпълзяваш от сламеника и навличаш мокрите дрехи.
Извън бараките.
Строй се.
Ходом марш.
Раз-два. Раз-два.
Шляп-шляп. Шляп-шляп.
Падни.
Море от кал.
После стани.
Вали като из ведро.
Стоим прави. Поклащаме се.
Замръзваме.
Строй се.
Напуснете лагера. Леви-десни. Шляп-шляп.
Насред гората има едно селце,
огряно от слънчеви лъчи.
Пред последната къща, до полето,
седи старица, по-стара от камъните.
Искам да ви кажа нещо, г-н следовател.
Ела да ми помогнеш.
Забърши ми лицето.
От пура са.
Наложи мокър парцал.
Спокойно, Аугуст. Теб няма да те сполети същата участ.
Проговори ли? - Да не си луд?
Чуй ме. За да сме двамата тук, си има причина.
Свинята знае, че...
Че си податлив човек.
Очакват да се напикаеш от страх, когато ме видиш.
Дай ми да пийна нещо.
Пълни глупости.
Ще изпробва и върху теб кратката си програма.
Дръж се, Аугуст.
Какво да правя?
Дръж си устата затворена. Нищо друго.
Розе, на разпит.
Не знаеш нищо. - Хайде.
Не знаеш нищо, Аугуст. Абсолютно нищо.
Сядай, приятелю.
Казваш се Розе, нали? - Тъй вярно.
Здравата си загазил.
От колко време си тук? - От осем години.
Осем години! Божичко!
Странни хора сте вие концлагеристите. Ще умрете заради едно дете.
Господин следовател, аз... - Да, знам.
Ти нямаш нищо общо. Не ме интересува какви ги вършите.
Вашият Клутих е бюрократ.
Тича при мен и ми вика: "Помощ, в лагера има дете!
Никъде не се води. Бройката на хората не отговаря."
Все едно има значение.
Пушиш ли пури? - Не, не...
Какво ще правим, приятелю?
Пръдльовци, в Малкия лагер. Търсете чифутчето в Блок 61.
Стани! Стани от леглата! - Обиск!
Стани!
Къде е детето?
Хайде. Давайте го.
Няма никакво дете. За какво дете говорят?
Нищо, г-н хауптщурмфюрер. - Копелета! Пак ще се видим.
Къде е детето?
О, Бухенвалд, не мога да те забравя,
защото ти си моята съдба.
Който си тръгне оттук, веднага го осъзнава...
Псетата сигурно са го махнали през нощта.
Кой взе детето?
И къде го скри?
Радвай се, че го нямаше.
Сега веригата е прекъсната. Така е по-добре.
Най-накрая нещо по-конкретно. Цвайлинг го донесе току-що.
Цялата дружина.
С Кремер начело.
Сигурна ли е информацията? - Часът е 12 без пет.
Нямаме време да размишляваме. 46 имена.
Достатъчно е и половината да са членове на организацията.
Избийте ги.
Всичките.
Ако нашият приятел дипломатът не одобрява,
ще го пратим на съд.
Какво правите зад гърба ми, скъпи мой приятелю?
Търсите дете, а разбунвате целия лагер.
Никога не сме били приятели. Няма и да бъдем, щандартенфюрер.
Но ще ви кажа едно: не се бъркайте в моите работи.
Хвърлете един поглед на това.
Телекс от райхсфюрера на СС Химлер.
Заповед за евакуация. Евакуация, не ликвидация на лагера.
Разбрахте ли? Или отказвате да се подчините на заповед?
Няма да подвия опашка.
Значи искате да си тръгнете с фойерверки?
Не сме в министерството на пропагандата, а в Етерсберг.
Стигнали са до Касел.
Ако открием огън, ще отвърнат. - Ще стреляме отново!
По кого, ако смея да попитам? По американците ли?
Не знаете какво искате. - Знам точно какво искам.
Какво е това? - Хората, начело на комунистите.
Доста народ.
Не одобрявам методите ви.
Ако се противопоставя на действията ви, ще демонстрираме слабост.
Разстреляйте ги. Тихо и без много шум.
Защо задраскахте Кремер?
Нужен ми е опитен командир за евакуацията.
Той е техният водач! - С ранг на генерал, нали?
Как се обезоръжава генерал? Лишаваш го от офицерите му.
Нашият дипломат е твърде благоразумен.
Дипломат номер две.
Кой доскоро заявяваше: "Докато нося тази униформа..."
Колко още?
Ще бъда себе си докрай. - Аз също.
Само че при други обстоятелства.
Колко дни ни остават? Десет, пет или три?
Влизай в час, учи английски. - Вдигнал съм им мерника от седмици.
Ще ги разстрелям на кариерата.
Пред всички ли?
300 лагеристи работят там.
Заповедта ще достигне до тях по съответните канали.
46-та лагеристи да се явят утре сутрин при стълб номер пет.
За освобождаване.
Зовът на родината.
Кола, ескорт, гора, залп.
Край.
Деветима лагеристи и един труп от Гестапо, Ваймар.
Благодаря, унтерщурмфюрер.
Марш!
Мирно! Шапки долу!
Блоковият отговорник рапортува.
Свободно!
Оставих ги в лагера.
Видяхте ли това? - Да.
Нищо няма да ви се случи.
Оттук нататък нищо няма да ви се случи.
Давам ви честната си дума.
Лагерът няма да бъде евакуиран.
Ако съм още жив, когато пристигнат американците,
ще се предам както си му е редът.
Международните станции твърдят,
че условията тук са се подобрили, откак поех командването.
За мен това, че хората навън го знаят, е предостатъчно.
Какво ще ни донесе утрешния ден... - Мариан?
Няма да ни евакуират.
Значи може и да не умрем.
Радвам се, че се завърнахте, момчета.
Къде е Пипих?
Двама мъже с носилка да се явят на портала.
Зачислявайте се!
Спрете! Къде да ги дяна всичките? - А аз? Да влизат!
Получи се телеграма. Успях да видя една дума.
"Евакуация".
Шарфюрери от нашата работилница казват,
че американците са стигнали до Айзенах.
Ако е истина, всичко е ясно.
Екзекуцията на 46-ма от нас означава подготовка за евакуация.
С разстрела на 46-ма другари
фашистите ще си помислят, че са елиминирали лагерния комитет.
Но ние ще сме тук.
Можем да спасим хора. Много хора.
Цената е 46-ма мъртъвци. За нас и за целия лагер.
Планът добър ли е? - Не.
Нещастията ни започнаха с детето.
Сега то мистериозно изчезна.
Някой има ли нещо общо?
Прибула? - Аз ли?
И аз се чудя къде се е дянало.
Леонид?
Нямам нищо общо с детето.
Трябва да вземем решение, другари.
Има ли някакъв начин да спасим 46-та?
Така ли смяташ, Леонид? - Да.
Можем да ги скрием в основите на бараката.
Не.
Там има купчина пясък.
Трябва да се изрине с лопати.
Да се разпръсне. Из целия лагер.
Една тук, една там.
А ако фашистите открият дори един от тях?
Няма да им предадем нито един. Трябва да се действа решително.
Ако открият дори един от тях, трябва да го защитим.
Трябва да сме въоръжени.
Да го наречем бунт.
Решаваме ли?
Благодаря. Успех, момчета.
Няма страшно. Всичко ще бъде наред.
Някакви проблеми? - Всички са скрити.
Блок 39. Мирно! Шапки долу!
Блок 38. Налице 803.
Един липсва.
Къде е? - Нямам представа.
Блок 27. 921 по списък. 915 налице.
В четвърта секция липсват двама.
Строй се, ходом марш!
Усетиха се.
Призованите лагеристи да се явят при стълб номер пет.
Считайте се за предупредени. Останалите ще бъдат открити!
По бараките! - Ходом марш!
Ето го резултата. Лагерът се разбуни.
Болшевизмът ли ще ни наследи?
Разбира се, какво друго?
Едно нещо е сигурно.
Когато външните министри на Съюзниците се съберат,
ще решат да съдят военнопрестъпниците.
Може би ще извадя късмет и ще се измъкна между капките.
Може да си пусна брада.
Може да стана лесничей в Бавария. - Добра идея.
А ако ме заловят?
За тях винаги ще си остана комендантът на Бухенвалд.
Ако открият тук гробище...
Трябва да изпреварим Клутих.
Разпоредете лагерната полиция да претърси лагера.
Чуй това, Макс. Заповед на коменданта.
Нарежда лагерната полиция да търси 46-та.
Претърсете старателно.
Разбира се, Валтер. Но кой знае дали ще открием някого.
Полудяхте ли? Това е работа на СС. - Да ги разпердушиним!
През нощта! - Ще пуснем кучетата!
Тихо! Тишина, господа. - Тихо!
Швал ще се погрижи. - Тази ваша дипломатичност.
Оставяте ги да ни водят за носа.
Близо до Мюлхаузен и горите на Тюрингия
врагът напредва.
Войските ни при Айзенах и Майнинген блокират настъплението.
Между Шлухтерн... - Евакуация!
А 46-та? Вие сте главата на лагера! - Глава, опашка - всички тръгват!
Лагерният отговорник да строи лагеристите.
Нека си вика. Стойте тук.
Лагерен отговорник! Строй лагеристите!
Кремер действа по наши разпореждания. Ще протакаме.
Всеки да пази своята група от загуби. Вървете.
Искам да умра на полето. - Не. Идваш с мен до блока.
Стройте лагеристите!
Хитлер е задник. Натресе ни тази война.
След няколко дни американците ще бъдат тук.
Стройте ги незабавно!
Ще мълчите докрай значи?
Преди да си тръгна, ще мина оттук.
Тревога!
По блоковете!
Ще се вдигнем на бунт, ако открият дори един от 46-та.
Но не трябва да се бунтуваме, ако са застрашени хиляди.
Това не мога да го разбера.
Прибула, взехме решението в момент на отчаяние.
Предпочитам да оцелеем, но трябва да действаме.
Сега също трябва да действаме. - Как?
Като скрием 4000 души от СС?
Евакуацията можем само да...
Как беше на немски? - Да забавим.
Да забавим.
До утре може да са толкова близо, че да се противопоставим активно.
Дотогава всеки час е спечелен.
Андре, ако Мандрил те види на прозореца, ще ни убие.
Не може.
Примката е около вратовете ни.
Ела насам, братко.
Тръгнали са си. Всички са си тръгнали.
Няма ги.
Андре.
Забравили са ни.
Забравили са за нас.
Сега ще се задушим. Ще се задушим!
Задушим...
Транспортират 10 000 утре. - Можем ли да ги спрем?
Американците не може да са далеч. - Трябва да предам разпореждането.
Но няма да го организирам. - Райнебот!
Мирно!
Събрание на Генералния щаб? - Предавам заповедта на отговорниците.
Сигурен съм, че са разбрали всичко.
Възползвате се от сигнала за тревога. Протакате.
Американците изобщо не са близо. Отбраната ни е непокътната.
Това е обезпокоително, нали, генерале?
Утре сутрин, 8:00 часа. 10 000.
Инак Господ да ти е на помощ, синко.
Какво ще правим? - Как да реагираме?
Тръгвайте. Върнете се по блоковете си.
Няма ли да е по-добре да се покриеш?
Вече няма значение дали ще са 46 или 47.
Напротив. 46-та излизат от укритията.
Никой вече не ги търси. И доведете детето.
Защо? - Защото трябва да е с нас.
Ще марширува с нас.
Или ще умре с нас. - Признай си, Леонид.
Ти ли скри детето? - Не.
Знаеш ли къде е?
Да.
През цялото време е било тук? - Да.
Никой не знаеше.
Взех го от Блок 61.
Леонид ми каза.
Ето те и теб, Ото.
Нашият най-млад другар.
Ще направим от него човек.
Къде са хората за депортиране? Отговорници, стройте ги незабавно!
Стройте ги незабавно!
Какво става? Хората ми губят търпение.
Не наливай масло в огъня. - Щандартенфюрер!
Не искат да се строяват. - Насъскайте кучетата!
Изпратете командирите на блоковете в лагера.
Пазите поведение пред американците и оставяте войниците ми на произвола.
Да ги избием до крак! - Аз командвам тук!
По-добре да умрем заедно, отколкото да чакаме.
Вървете при групите си и стойте с тях. - Но хиляди хора бяха изкарани.
Ще говорим после. Тръгвайте.
Това работи ли? - Сам си го направих.
Другари! Не забравяйте:
Тук има още 21 000 души. - И тях ли да изпратим на заколение?
Спри да крещиш!
Не сме на митинг, това е концентрационен лагер.
Раздай оръжието, Бохов!
Искате да се въоръжите, така ли?
Оставете ме да говоря, по дяволите!
По-добре от мен знаете с колко оръжие разполагаме.
Няма да ни стигне да се противопоставим на 6000 есесовци.
А американците са били спрени при Гота.
Не знам дали всички сте комунисти. Аз поне съм.
Чуйте ме добре. И не ме разбирайте погрешно.
Крием едно дете в лагера.
Заради него двама са в ареста.
Заради него пребиха Пипих до смърт.
Заради него мнозина от вас рискуваха сигурността си.
Ако го бяхме предали, Пипих щеше да е още жив.
Но щяха да убият детето.
Това не беше чак толкова лош вариант.
Ти щеше ли да го предадеш на СС?
Сега разбра ли?
Трудно е да избереш кой да живее и кой да умре.
Мислите ли, че е толкова лесно да изпратя обречените на портала?
Какво да направя?
Да кажа на Клутих, че отказвам? Каква чудесна идея!
Сигурно ще ми издигне паметник. А ако не му дам тази възможност?
И изпратя хората на смърт, за да спася останалите?
Разбирате ли ме?
Кажете ми, изпратихме ли Пипих на смърт, за да спасим детето?
Трябваше ли да жертваме детето заради Пипих?
Кажете де. Кой може да даде верния отговор?
Бохов!
Другари,
подминали са Лангензалца и Айзенах и са се отправили към Ерфурт.
Чакайте! Какво ви прихваща?
Бойните групи да останат в готовност.
Осигурете хора при оръжията.
До целия боен състав:
Тревога втора степен. - Бохов!
Другари...
Това може да е последната ни нощ тук.
Казват, че американците са на 12 км от Ваймар.
Да се бием!
Лагерният и всички блокови отговорници да се явят на портала!
Хайде.
Остави ме.
Спокойно.
Господа, трябва да тръгваме.
Лагерът трябва да бъде опразнен до обяд.
До обяд. Ясно ли е, генерале? - Тъй вярно.
Точно по обяд лагерът ще бъде готов за тръгване.
Предайте до всички: лагерът няма да се яви.
По блоковете. - Всички по блоковете.
Знаеш ли какво направихме?
Заложихме всичко на карта.
Ако започнат да стрелят?
Ами ти?
Оставам тук на своя пост.
Женен ли си, Валтер?
Съпругата ми беше екзекутирана преди пет години.
Преди една седмица направих 11 години в лагера.
Херберт.
Може да нямаме възможност да поговорим оттук нататък.
Искам да живея. Не искам да умра точно преди края.
Не ме разбирай погрешно.
Човек иска да узнае какво следва. И дали си е струвало.
Лагерен отговорник! Стройте лагеристите.
Стройте лагеристите!
Лагерен отговорник, стройте ги незабавно!
Къде са лагеристите?
Стройте се!
Стройте се незабавно!
Защо не се строяват? - Боят се от нисколетящи самолети.
Мирно!
Така значи.
Освободете вратата!
Давам ви половин час.
Ако не се строите, ще опразня лагера със сила.
Кучи син!
Открийте огън 15 минути след изтеглянето на войската.
Луд ли си? Отмени заповедта незабавно!
Атакуват Ваймар, а ти искаш да се евакуираш!
Избийте ги до крак! - Не!
Ще пратиш всички ни на бесилото! - Аз отивам там.
Пъзльо! Заслужаваш куршум в главата.
Сувенир.
Сериозно ли е? - Не може някой си Клутих да го убие.
Какво става?
Тревога.
Как съм?
Имаш една малка дупчица.
След три дни ще е като нов.
Така значи.
Вън!
Предателят.
Заемете се с Цвайлинг.
Репутацията се дължи на верността. - Никога не съм бил истински есесовец.
Какво облекчение.
За това нищо не знаех. - Не сме ти казвали.
Бойна тревога.
На оръжие.
Когато дойде тук...
... ще го ритна в корема.
Ще му изкарам въздуха.
Мандрил, няма време!
Огън.
Излизаме навън.
Какво става?
Андре!
Чуваме те, Херберт.
Насам!
Кремер изчезна.
Идиот, как го изпусна?! Искаш да умре от кръвозагуба ли?
Къде е детето? При нас е, нали?
Трябва да те закараме в лечебницата. - Глупости. Ела тук.
Оставете ме тук, момчета. Добре съм.
Другари, чувате ли ме?
Другари! Свободни сме!
Свободни!
Херберт! - Леонид!
Забравиха ни, проклетниците.
Забравиха ни.
Сега вече можеш да се смееш.
Спрете се.
Ще се премажете един другиго. - Остави ги да бягат.
Херберт!
Внимавайте!
Андре! Мариан!
Всичко вече е наред.
Калпазанин такъв.
Причини ни толкова много неприятности.
Вече не се бой.
Превод: electroneon Редакция: Zaza14
*** http://subs.sab.bz/ ***
*** http://kolibka.com ***